Гігієнічна класифікація біологічних факторів грунтується на критеріях небезпечності за гранично допустимою концентрацією (ГДК) препаратів, мікробіологічна класифікація — на властивостях мікроорганізмів спричиняти сенсибілізацію або інфекційне захворювання.
Також існує класифікація, яка враховує ступінь небезпеки промислових мікроорганізмів. За цією класифікацією промислові мікроорганізми поділяють на чотири класи:
1 клас — надзвичайно небезпечні мікроорганізми, які чинять надзвичайну загальну токсичну дію;
2 клас — високонебезпечні, які чинять сильну алергенну і загальну токсичну й алергенну дію;
3 клас — помірнонебезпечні, які чинять слабку загальну токсичну й алергенну дію;
4 клас — небезпечні, які практично не чинять алергенної і загально токсичної дії.
Дізнайтеся також про професійні хвороби та порядок їх встановлення
Слід звернути увагу, що для мікроорганізмів 1 і 2 класів ГДК не існує, тому що лише наявність цих мікроорганізмів у повітрі робочої зони створює загрозу для здоров’я працівників.
Згідно з підрозділом 3 розділу ІІ Державних санітарних норм та правил «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затверджених наказом Міністерства охорони здоров’я України від 08.04.2014 № 248, ступінь шкідливості умов праці під час дії факторів біологічного походження встановлюють відповідно до додатка 3 до цієї Гігієнічної класифікації праці.
Читайте на порталі
У цьому додатку наведені значення ГДК мікроорганізмів-продуцентів, препаратів, що містять живі клітини та спори мікроорганізмів, відповідно до додатків 1–7 до «Перечня Общесоюзных санитарно-противоэпидемических правил и норм «Предельно допустимые концентрации (ПДК) вредных веществ в воздухе рабочей зоны», затвердженого Головним державним санітарним лікарем СРСР від 26.05.1988 № 4617-88.
Під час роботи з патогенними мікроорганізмами умови праці наведених нижче категорій працівників відносять до відповідного класу без проведення досліджень. Роботу в спеціалізованих медичних, інфекційних, туберкульозних, ветеринарних установах та підрозділах, спеціалізованих господарствах для хворих тварин відносять:
- до 4 класу небезпечних умов, якщо працівники проводять роботи зі збудниками (або мають контакт з хворими) особливо небезпечних хвороб;
- до ступеня 3.2 — умови праці працівників підприємств м’ясної та шкіряної промисловості, робітників, зайнятих ремонтом та обслуговуванням каналізаційних систем;
- до ступеня 3.3 — умови праці працівників, які мають контакт зі збудниками інших інфекційних хвороб, а також працівників патоморфологічних відділень, прозекторських, моргів.
Як установити доплату за несприятливі умови праці без порушень – розповідає експерт
Особливо небезпечні інфекції визначають відповідно до ДСП 9.9.5.035-99 «Безпека роботи з мікроорганізмами І-ІІ груп патогенності. Державні санітарні правила», затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України від 01.07.1999 № 35.
Оцінку умов праці за наявності у повітрі робочої зони одночасно двох або більше шкідливих факторів біологічного походження (мікроорганізми-продуценти, препарати, що містять живі клітини та спори мікроорганізмів, білкові препарати) або за наявності ризику професійного контакту з патогенними мікроорганізмами, здійснюють за найвищим класом та ступенем шкідливості.
Якою гігієнічною класифікацією праці слід користуватись при проведенні атестації робочих місць за умовами праці
Біологічний фактор у загальній оцінці умов праці за ступенем шкідливості або небезпечності незалежно від кількості шкідливих чинників біологічного походження враховується як один самостійний фактор.
Приклад оформлення Протоколу проведення досліджень повітря робочої зони під час роботи з біологічними факторами наведено у Додатку.
![image57](/images/icons/Warning.gif)
Залежно від виробничої діяльності для запобігання шкідливого впливу біологічних факторів застосовують засоби індивідуального та колективного захисту. Так, робітників, які контактують з тваринами, забезпечують спецодягом, спецвзуттям та рукавичками. Запобігання запиленості виробничих приміщень досягається раціональною місцевою і загальнообмінною вентиляцією, а також прибиранням приміщень.
Робітники повинні дотримуватися правил особистої гігієни та уважно стежити за станом шкіри, щоб на відкритих ділянках тіла, особливо на руках, вона була без подряпин, а травми ретельно обробляти.
Читайте на порталі
Під час проектування технологічних процесів слід передбачати максимальну механізацію виробничих операцій, герметизацію технологічних процесів, у яких можливе пилоутворення, виведення пультів керування в окремі приміщення.
На підприємствах мікробіологічної промисловості працівників забезпечують спецодягом (комбінезон, бахіли, ковпак-шолом), засобами індивідуального захисту органів дихання і рук. Слід суворо дотримуватись графіків знезараження, знепилення і централізованого прання спецодягу.
Категорично забороняється робота без спецодягу або винесення його за межі території підприємства.